Igoi, Ott. Nov. Dcc. 333 
icke den uppgifna frågan, emedan man hår 
icke talar om en vårklig Koppornas ofvergång 
ifrån Korna till Månnifkjan, utan endaft om 
en till fmittans emottagande tjänlig Difpofi- 
tion, hvilken kan hafva varit till få våifore, 
fom efter Koppornas invandring. — Vifar 
fig icke denna Difpofition, eller grafTéra icke 
Koppor de år, fom Kor hafva får på fpenarna 
eller andra krämpor, få må fådant vara; men 
i alla fall torde likväl en uppmårkfamhet icke 
vara utur vågen, hvilka fållfynta eller inter- 
mittenta växter vifa fig det året, då Koppor 
härja, eller året förut. Att påftå, det Kop- 
porna, (få till fågandes, likfom ödande In- 
fedier) fortära under fin fart all for fig tjänlig 
föda, och återkomma icke forr ån födan åter- 
vuxit, innehåller ingen bevisnings-ftyrka eller 
något fyfifkt fkål; ty huru kan man foreftålla 
fig, att de fvåra Kopporna, fom borrttogo få 
mycket Barn åren 1784 och 85 (Se Tab. T), 
borrttogo med detfamma Difpofitionen hos de 
Barn, fom föddes 1786, att blifva fmittade 
forrån 1789 och go? Mån det icke i detta 
fall år få fyfifkt att tro, det en fårfkild på 
vifTa fkof återvåxande föda, fom medelbarli- 
gen eller omedelbarligen fortåres , vårkar en 
benägnare Difpofition? Men nog hårom. 
Uti deras antal, fom omkommit genom 
olyckshåndelfer, utgöra Drunknade och Barn 
qvafde af Ammor det ftorfta och har varit 
årligen fom följer: 
Ar 
