BIDEAG TILL KÄNNEDOMEN AF GRÖNLAN1>S LAMINARIKER OCIl KUCACKEK. 7 
Men sjelfva det af Ruprecht åberopade fattigdomsbeviset för det Siberiska Ishafvet 
och dess i söder gående hafsbugt, Beeringshafvet, torde icke vara så pålitligt sora det 
af honom antagits. Det torde väl kunna ifrågasättas om den brist, man funnit, icke 
varit beroende af alltför ofullständiga undersökningar, och måhända deraf att de besökta 
lokalerne varit mindre tjenliga för de egentliga hafsalgernes framkomst. Stora sträckor 
af Siberiens kuster torde bestå af uppslammadt land, som i allmänhet är ytterst fattigt 
på Alger. Om Tång varit uppkastad på Siberiens strand — och den der funnits i den 
mängd, att den fäst uppmärksamhet hos sådana resande, som i öfrigt icke hade något 
öga för Alger — månne det är antagligt att den skulle vara ditförd från andra, mera 
aflägse haf? Ibland C. Agardhs äldre samlingar finnas exemplar af flera Alger 
(Ptilota asplenioides, en Laminaria, nära beslägtad med L. longipes), hvilka enligt 
vidfogade etiketter skola vara tagna vid Lenas mynning. Dessa exemplar bära icke 
spår af långvarigt kringdrifvande på hafvet; det ena — af Laminarian är i väl utbildad 
frukt; hade detta länge drifvit kring, skulle antagligen fructiflcationsdelarne varit i 
något upplösningstillstånd. Der Ptilota- och Laminaria-arter förekomma väl utbildade, 
der kunna visserligen äfven andra hafsalger väntas förekomma. Genomgår man den 
speciella delen af Ruprechts arbete, så förekomma äfven der antydningar om en eller 
annan alo- som blifvit tao-en i det norr om Beerinos-hafvet beläona Beerino;s-sundet. 
Man skulle dessutom väl kunna hafva skäl att fråga, hvarföre skulle dessa om- 
nämnda haf icke innehålla det minimum af värme och salter, som för Algernes utveck- 
ling erfordrades. Den Juli månads isotherm-linea, som på Döves karta passerar Disco-ön 
— vid hvars kuster eller i närheten deraf de flesta Grönlands algerne af Dr Berggren 
blifvit tagne — densamma går öfver nya Siberiens öar, flera grader norr om Lenas 
mynning, och ofvanom Beerings-sundet; och Disco-öns isotherm-linea för Januari går 
på Asiatiska fastlandet visserligen vida sydligare, men i närheten af Beerings-sundet 
utgår den norr om detta, följer detta sedan på längden nedåt, för att åter sydligare 
öfver Norton Sound ingå pa Amerikas fastland. Det sydligare Beerings-hafvets isotherm- 
linea för Januari återfinnes vid Sukkertoppen på Grönlands vestkust, der en annan del 
af de Berggrenska Algerne äro tagne. Det kan således icke gerna antagas att tempe- 
raturförhållandena skulle lägga något hinder för en lika kraftig utveckling af Algvege- 
tationen i Beeringsshafvet som vid Grönland. 
Hvad salthalten vidkommer, så nämner icke Ruprecht om han stödjer sin förmodan 
på några bestämda observationer. Rent theoretiska skäl synas knapt berättiga till den 
slutsats, stt salthalten i Beeringshafvet skulle vara så ringa, att derigenom förhindrades 
utvecklingen af en rik hafsvegetation. Enligt Maury går en ström af den mycket salta 
Indiska oceanens vatten genom Malacca sundet och kring närgränsande öar förbi 
Philippinerne och Japan för att slutligen utmynna i Beeringshafvet genom det öppna 
gap som flnnes emellan Aleuterne och Kamtschatka. Han jemför denna ström med 
Golfströmmen. Om Golfströmmen kan föra sitt saltare och varmare vatten högt upp 
i den atlantiska oceanens arctiska regioner, hvarföre skulle den Indiska hafsströmmen 
icke föra sitt salta vatten till det haf deri den utmynnar? Icke heller synes man, kunna 
hafvets salter för sin lifsprocess, hvarför uppstå icke i Östersjön arter som behöfva mindre och slutligen 
inga salter för sitt välbefinnande? 
