Jan. Febv. Mart. 
37 
på få mänga ftällen ligga onyttiga, kunna för- 
vandlas til fruktbärande fält. Närmare kän- 
nedom om deffa Växters natur, tyckes, för 
mera flit och lyckligare forfkningsgåfva, icke 
kunna neka denna vigtiga uptäckten. 
Deffe Laf - arter hafva det gemenfamt, 
at, om de i täpta käril hållas i kall tilmak- 
nin^ några dagar förut, och fedan få mera 
värme, få gifva de ftarkare färgor af högre 
glans. Likaledes få de fedan mera ftyrka a:^ 
Digeftions-graden, än af kokning. Om de 
hållas i 70 å 80 graders värme, 2 å 3 da- 
gar, gifva de åt Ylle, få väl fom åt Silke, 
vackra och höga Puce färgor. Med deffa Um- 
bilicater har jag anftält öfver 20oförfök, och 
har desutom hvarje förfök färlkilt fiere gån- 
ger blifvit omgjordt, för mera fäkerhets ikulL 
Under detta hafva några Phénomener före- 
fallit, fom tyckas förtjena anmärknings eme- 
dan de omfider ockfå torde något kunna bi- 
draga til Läran om färgornas upkomft^ famt 
luft -arternas medverkan på dem. 
I. Grå-Laf, (L. Grifeus) fattes med kalk 
och Salmiac i foleti d. 20 Julii, i täpt flalka. 
Infufionen blef röd två dagar därefter 5 men 
efter 1 4 dagars förlopp var all färg borta. 
Flalkan öpnades, och utan all Ikakning åter- 
kom fmåningom röda färgen. Inom några da- 
gar förlorades den åter, fedan flalkan blifvit 
tiltäpt. Den 2 September var infufionen 
aldeles färglös. Nu häldes den i en panna, 
då den fmåningom åter igen blef röd, och 
C 3 då 
