Jan. Febr. Mart. 
63 
vanlig fpisj förtär hon utan olägenhet och 
har på flera år ej behöft därvid göra val el- 
ler undantag, utom hårdt bröd, det hon må* 
fte låta upblöta förut. Smäk å maten ikal ej 
fela, men vid nedfvaljandet kännes en liten 
tröghet 5 dock ej fvårighet. Under matens 
tuggande märkes i tungan åtlkiflige tryckande 
rörelfer, ehuru den ej kan uplyftas och vän- 
das af och än. Utom det hon talar litet i 
näfan är talet redigt och märkes därunder 
uti tungan och des mufclar åtfkillige rörelier, 
tnäft emot tungfpetfen, faft tungan ej kan 
flyttas af och än til alla kanter. Uti den 
utehängande delen af tungan, fåfom mera 
hård, har hon ej fior känfel. Hyen är friik, 
änfigtet af röd Och hvit färg, famt defs rå- 
dande temperament fanguinilkt. Hon har 
inäft altid varit frilk^ haft daglig öpning, och 
tnånadsreningen i ordning* Några fvåra och 
långfamma fjukdomaf med fölgder därefter, 
har hon, utom denna långvariga Schirrofite- 
ten, ej häft. Vid älf ilägs ä bete, få utom 
fom inom hus, 'åf horl van och företager fig 
fåfom andra af Allmogen, fåfom hon ock nu 
tjenar och föreftår Hushållningen hos en Bon- 
de. Tungan^ inilelägd uti ét lärfts*^ foder el- 
ler pung, utan tilfnörning , ikyles desutom af 
ét ombundet kläde at täcka des vanikaplighet. 
Vid Nionde året hår hön äf de^ Föräldrar 
blifvit ikickad til et Lazarett i affigt at min- 
Ika eller afhjeipa Schirrofiteten 5 där hon ock 
Varit en tid, men utan förbättring återkom- 
inity iikäfom hon vid Femtonde året varit 
