Apr. Maj. Jun. 
ioi 
Öetta Kräk fätter fin inra Skai-Iäpp, få öf* 
Vertåckas därigenom fiiiberörde fynligheter^ 
äfven fom den yttre läppen biifver tjockare^ 
det är. Kräket gör en påöknmg rundt om- 
kring fin Öpning. Så mäPie det förliåila lig 
rned all i Skaileinäckor och jämväl med de 
flefte andra, och utan tvifve! måfie Parpur- 
fäcken ( §. 8- ) j. fo^^ ockfå kan hyfa andrå 
Färgor hos arsdra Snäckör , bidraga tii de Fär- 
gor fom Skalen bekomma. SvAMM-E:RDAM'h2.r 
pk det fätt funnit SnäckO^alen bedå af fiera 
ytor, at han roflat elier något brändt dem^ 
och han har vidare uplyfl det med exempel, 
eller, at det förhåller fig likaledes med väx- 
ten af männiikans Hufvodfkäl, Tänder o. f* 
V. Så ofta Snäcklkaiet förökes, biifver ock 
defs öpning ftörre, och i famma mon målie 
Täpplocken ( §. 4. ) göras vidare* Detta Iker 
antingen Ringelvis fafom mafi fer Safriogar- 
ne på et Träd, eller vindningsvis fälom en 
Urfjäder. 
Snäckkräket^ kropp, fom befiår af en fä 
öändelig myckenhet körtlar, utfiiaf en myc- 
kenhet Hem eller en mängd af fiemtrådar, 
hvaraf federmera biifver en väfnad och hud^ 
och därjämte ändteligen et mer eller min- 
dre ftenhärdt Sisal. Men föfnämligad af det 
fom verkar Skalets tilökning, är Ktagen ( 
5** ) både i anfeende til fm körtelacktiga fam* 
manfättning, fä väl fom i anfeende til defs 
afpaffade itällning och belägenhet. Detta be- 
ftyrkes jämväl af de botade eller tilökte Ska- 
len^ hviiken omlagning altid är i början tann 
G 2 och 
