mo Jul Aiig. Sspt.'^ 
öckfå Ikulle en fädan granUcning leda til en ftor- 
re vidlöftighet än rummet här medgifver, 
hvarföre jag na endaft får omnämna de i när- 
mafie gemenikap härmed varande flutfätfer, 
livartii min egen erfarenhet i deffe föregåen- 
de hänfeenden gifvit anledning, och hvilka 
deis inilämma med andras upgifter, dels ock 
vid påfordran kunna dyrkas med Ikäl och 
bevis. 
Vifens alOringsförmögenhet är högfl om-^ 
fkiftlig, få i anfeende til årstiden, fom i 
anfeende til hennes egen ålder, kroppsftyr- 
ka, Hannarnes närvaro och miyckenhet» Hon 
börjar å nyo fm äggläggning om våren, förft 
fparfamt, få fortfätrer hon den mera ymnogt 
och ju närmare det lider intil fommar fol- 
ftåndet, des ymnigare blifver ock gemenli- 
gen äggiäggningen. Det är under denna hen* 
nes ymnogafte alfiring fom en medelåldrig 
och tillika fuUkomilig Vife kanlke lägger tu-=^ 
fendetals med ägg på et enda dygn , och ju 
Ikyndf^mmare en fådan hennes äggläggning 
förrättas, des mera, och des frodigare äfven 
föraniåter den til fvärmning. En fvärm i fin 
rätta bemärkelfe är fåledes icke allenaft en 
talrik, utan ock en i det närmafte famtidig 
afföda, fom förledd med fm egen färikiide 
Gch helt unga Vife, utgör ockfå et aldeles 
färfr;ildt famhälle uti fjelfva m.oderfam.hället 
och tvingas däraf til utilyttning. Inbillnin- 
gen hi-snar vid åtanken af en fådan mycken- 
het ägg, fom en enda varelie inom få kort tid, 
Jkal itycke för ftycke framföda, och än me- 
