Oä. Nov. Dec, 253 
ty hafva de derutinnan ingen likhet Iivarken 
med Växter eller Stenar. 
5.6. 
I anfeende til växtliknande Malkkräkens 
oändeligt fina och mjuka eller blöta och ^gelé- 
acktiga beftaffenhet 5 var dem en fådan falla- 
re Beklädning nödig, hvarinom de både 
kunde vara förvarade och äfven hålia fig uti 
en uprätt eller fådan ftällning, fom deras lef- 
Hadsfätt och förrättningar fordrade. De kom- 
ma aldrig därutur vidare, än at de utfträcka 
något deras öfra del med Hufvud och Armar 
eller Klangen,, Hvarje hufvud, liggande uti 
fin bägare ejler håla ftundom få liten fom den 
gjdra finape prick, utilräcker fig fjelft när 
det behagar, det håller fig få utlträckt och 
leker naed fina armar famt fångar fin föda få 
länge det for godt finner, och drager fig ater 
in när det vill, utan at de öfrige hufvuden 
inom famma Samhälle behöfva göra det til- 
lika: et bevis, at de alla hvar för fig äro fär- 
flvildte djur. Men om alla eller flere äro ut- 
räckte, och det minlia, fom är farhågeligt, 
rör något Kräk til höger eller vänfter, ock 
det drager fig in, draga fig ock alla de an- 
dre, utan at hafva det ringafie af faran för- 
piarkt, i famma ögneblick äfven in: et be- 
vis ät de äro alla ytterft förente och hafva i 
få måtto en gemenfam känfla. Mera vidlöf- 
tighet at vila tydligheten af desia Ma(kkräks 
iliiljacktighet ifrän växterna, lär icke behöf- 
vas j denna Afhandling. Alla äro Vatn-^ eU 
