^79^^ ^(^^n. Febr. Mar t. 
åfven den råknas fom år anförd i föregående 
Af handling, af hvilken han flutar til det ob- 
ferverade phesnomenets mycket ftora afrtånd 
ifrån Jorden. Då famma phasnomen tillika 
borde vara inom Jordens atmofph^r, llcal 
deraf foija at denna atmorpha?rs höjd år myc- 
ket florre ån man hitintils velat antaga, och 
hviiken Schroeter i anledning fä vål af detta 
phi^nomen fom af andra anförda fkål anfer gå 
til några tufen mil ifrån Jordens yta. Då 
dagsfKymningar hårora af foiljufets flotande 
uppä atmofphasrens oåndligen många fmå och 
fina partiklar, hvilket efter Solens nedgång 
genom reflexioner faller pä jordytan och med- 
delar det ljus, hvarmed luften fy nes uplyfl, 
men hvilket ljus mer och mer forfvagas, ju 
längre Solen kommer under horizonten, och 
tyckes uphora når Solen kom.mit til visfa gra- 
der under den famma, har man ockfå trott fig 
deraf erhålla någon grund at afmåta atmo- 
fphasrens höjd, emedan det fitla ifrån Solen 
uppå atmofphceren fallande Ijufet, fom fkal 
förorfaka dagsikymning , då bor inträffa på 
atmofphaerens yta. Om genom obfervatio- 
ner fäledes IkuUe kunna utrönas, til hvilken 
grad under horizonten Solen har kommit då 
dagsikymningen uphSrt, blifver det et myc- 
ket lått tiigonometrifkt problem at deraf fin- 
na höjden af atmofph^erens yta. Åtfkillige 
aftronomer iafom Hallej, Keil, IVIonnier, med 
flera 
