32 ^79 <^^^- F^^v^ Ilfart. 
ockfä defs höjd vara ånnu ftorre och tiltaga 
uti et mycket ftort forhällande våxande höjd, 
ju mer och mer Solen antages at komma under 
horizonten innan denna tidsmoment inträffar. 
Obfervationer fom åro gjorda pånorrlken, til 
utrönande af deras parallax, gifva de famma 
en diflance ifrån Jordens yta til utofver loo 
mil, men emedan desfa icke kunna annat ån 
upkomma och vara inom Jordens atmofphaer 
Ikal ockfå defs höjd vara åtminftone lika flor. 
En annan och fåkrare grund at doma 
om den jordifka atmofphgerens höjd torde 
kunna hånledas af den condenfations lag, hvil- 
ken denna atmofphaer följer, nämligen den 
at defs denfiteter, uti olika höjder ofver jord- 
ytan, åro i famma forhållande fom tyngderne 
af den ofvanliggande atmofph^ren. Denna 
lag år igenom mångfaldiga experimenter fun- 
nen at inträffa af Newton, Mariotte, Defagu- 
liers, Bougver, Cotes, &c. Thomas Simpfoa 
antager vål en ifrån denna nu omnämda litet 
afvikande luftens condenfations-lag i den analife , 
h vilken han gjordt til finnandet af refraction. 
Men utom det at -den förra nämnda lagen år 
genom mycken experiance få godt fom ftad- 
gad, är äfven Ikilnaden imellan den famma 
och Simpfons lag få liten, at foljderne i anfe- 
ende til närvarande ämne blifva fä godt fom 
med hvarandra inträffande. Då den förra la- 
gen antages och tilUka, at Atmofpha^rens partik- 
