1^0 j^^gS. -Apr. Maj. ^un. 
inlofa krymplingen til fribrods århällände vid 
Söderköpings Hofpital. 
Redan i fm fpåda barndom röjde Matts 
cn ovanlig fattningsgäfva hvarfore han tidigt 
lårde fig låfa och började fnart vifa en fåll- 
fynt omtånkfamhet at begagna fig af de fmå 
fordelar naturen med få fparfam hand lemnat 
honom i anfeende til kroppsliga byggnaden. 
Han forfokte at efterhand ofva fig i flogdande, 
ikrifvande, målande m. m. Men med en el- 
dig fjål forbundos ockfå flere fjelfsväldige bo- 
jelfer, fom då man dels lårer haft förfyn at 
afftraffa och tygla en få vanford månniika, 
dels icke anfäg des bemödanden af någon fara 
for honom eller andra, ånnu mera hos honom 
togo ofverhand , och i den mon , fom hindren 
at utofva dem voro flora, blefvo de mera 
obändiga och broto verkeligen ut i hvarje- 
hande utfvåfningar. Oförmögen at fjelf kunna 
flytta fig med någon hafligare rorelfe annor- 
ledes ån hoppande, nyttjades åfven denna ut- 
våg til anfall emot dem han ville angripa. 
Oforvågit har han ofta kadat fig ifrån bord 
och fiolår, famt med hufvudet flott och rått 
illa medfarit dem på hvilka han blifvit for- 
tornad. Med fm vånflra til en del rörliga fot 
har han beflåndigt vetat tilgripa hvad i hafl 
träffats och dårmed flagits ganfka alfvarfamt. 
Bitande och knuffande med hufvudet hafva 
dock varit hans vanliga anfalls och hämde 
medel. 
