i^^^S^ ^pr* Maj. ^tm. 167 
ledlar, klipper med fax och formerar de fiyc- 
ken fom dårtil hora; men dä han fyr hålles 
tyget med foten och fynälen föres med mun, 
med en behåndighet, fom år forundransvård. 
Sommarne blifva ganl"ka ordentliga och val 
gjorda. Han rakar hg åfven fjelf med all nå- 
dig noggranhet emedan han kan boja hufvu- 
det til foten och lågga aniigtet pä den plau 
han hvilar med fittbenen. Det år förut nåmdt 
at han ockfå fpelar Violin. Sjelf flåmmer haa 
ganl^ka rigtigt htt inftrument och flåller det fora 
figuren utvifar famt forer flräken med foten, 
men mufiken måfle nödvändigt blifva nog 
monotonilk dä flrångarne for ofrigt ej rora^s. 
Han hjelper likvål detta med inllåmning af 
egen roft, fom år flark och ljudande och fom 
gjor et fortråffeligt intryck på det mindre de- 
licata folket. Dä det fkulle fynas omöjligt 
for denne man at med egen ätgjård flytta fig 
frän det ena Hållet til et annat, verkftåller han 
likvål detta pä marken eller golfvet medelft 
hoppande och fkrufning eller vrickande i ziczac 
frän fida til fida. Säfom tidsfordrif plågar han 
pä detta fått åtfölja och med tommarne famt 
piil^a i foten kora fin trogne foljeflagare, en 
af honom inofvad hund, den han fpåndt for 
en liten kårra, uti h vilken han under vågen 
famlar fpänor och andra forekommande faker. 
Utan hjelp kan han både åta cch dricka. 
Vid kiådfeln och af bor.dandet af de naturlige ex- 
