^79S' ^ul Aug. Sept. 173 
brunnar m. m. och då de formultna til flutet 
oka jorden dar omkring, om de icke tjcna 
til flenens förökande. Men Rodmåsfan, Spha- 
gnum paluflrCj ehuru hon ock, åtminflone 
hår i örten år nyttig på famma fått fom fo- 
regående, gor fin nytta emellan flåckar och 
iiehar^ famt at lågga på fvullna ben, och for 
jLapparne åt linda fina barn dåruti, gor få 
inycken fkädä i ångar, at hon, om formägan 
tillåter, bor genom dikning odelåggas, och 
henne endafi tillåtas ät våxa i torfgrafvar och 
dår ruttna fojr at intå tiden blifva til torf til 
flutet. 
Hår våxei* Val hägra fmä Brya och Mnia 
i åkrar i men gorä foga olågenhet, utan vid 
åkrens brukande låtteligeil forfloras och på- 
Jhihhä om nytt godflande* Dår etoot bor 
göras upmårkfamhet på Bjornmåsfan; och fa 
Vidamåjeligt år, forekommas i ångar, dår hon 
intager fådane flållen, hvarefl grås vål kunde 
trifvas, men af denna Lofmäsfa aldeles utträn- 
gas. Detta år den, fom kallas Polytrichum 
commuhe. Linn. Flor. Svec. Polytrichum 
Commune, furculo fimplici prolifero, foliis Ii- 
neari - lanceolatis ferrulatis ; capfulis oblongis 
tetraedris. O. Svartz E. Vetenfkaps Academ. 
Handl. 1795. p. 2^ö. 
Bjornmåsfa allmänt kallad; men hår få 
•väl fom i Småland Kräkekorn. 
i Weflergothland Sopmåsfa 5 
M 2 i Öfler- 
