179^^ ^^^^ ^55 
! ra denna fl<arpa kyla, hvilken okes med de 
kalla dunfter, fom af inftångde ångor inom 
Ikogslandet af kårr, myror och infjoar tilkom- 
ma. Upåt Lappmarken plågar flundom vär- 
■ kylan forr förgå ån ned ät landet vid ijofi- 
dan, fom långe bibehålles af hafskylan, under 
j det hafsifen ånnii vankar af och an i Norr- 
I Botten. Dock har Climatet igenom uprodnin- 
gar til nybyggen, fkogarnes uthuggande, kårr 
och myrors utdikning, landets planerande til 
åker och ång i fenare tider vunnit en mårke- 
iig mildring, och fom. egentligen kan tilfkrifvas 
Forfattningarne och Invånarnes hug for Bo« 
Ikapsfkotfel med et tiitagande Åkerbruk. Här- 
igenom hafva lioflarne blifvit långvarigare emot 
förr, då infjoar och ålfvar fordom voro kår^ 
bäre vid B-lichaelis tiden ^ fora dock ej nu mera 
händer. 
Vidare hårom har jag anfört och kan fes 
uti Hiilphers's Befkr. ofver Weiier-Bottens Sta- 
der , tr. 1797 och Tanelds Geographie 7 UpL 
3. B. tr. 1795. Och lårer framdeles, få fnart 
cn Sarus af Mcteorologin-i Obfervationer hun- 
nit famlas, denna orts cliuiat och phyiill<a ora- 
flåndigheter noga kunna liånnas och uplyfas. 
