1795 7^^- Febr. Mart. 39 
mernes Ceeiticienter af antingen rationeh tal, 
eller b ändade med quadratiika Scrda. 
§. II. Exemtnl i. — — 
Imellan CoefHciente^-nes nämnare är här 
6 Dividu'is minimus» När -/Equationen dermed 
multipliceras 5 bar man 6 -^'^ + 2 x'' ~ gx^ 
— 32 + 38 ^ — 7 ~ o. 
Här är altfå Mnö, A = 25 B = 9^ C 
— 32, 0 = 383 och E = — 7. 
Fa<^orerne til E äro 7, — 7^ ij och-- — i. 
Faåorerne til M äro 6, ■ — 63 3, — 3? 2^ — .2, 
I och — I. Jag fä?t-er na föril = 7, och 6; 
fom fubftitueradt uti ilqoationerne (70 och (g.) 
gifver i- = — - 38 — 
= 7 ± - V - 2337. famt i- -^^ (2 + 7- 36) 
— ~ zfc^ v 79446^. Desfa begge värdea 
äro aldeles olika , och fåledes fatfen = 7 och 
n-=.(y^ oriktig. Jag förföker fatfen = 7, och 
1^1= - 65 Men det vil ej lyckas 5 äfvenfå utfaller 
faken med fatfen äzn"^.^ ochhvilkenderaaf de öf- 
riga Faktorerna af M, fom poneras = n. Jag för- 
kailar altfå fatfen a-i"]^ och ^år til den andra Fa- 
Äoren i E , famt fätter a-=i — 7, och fredar här- 
med Fa^orerne uti M 5 Då finner jag, at när a = 
— 7 3 går det icke an med n zz 6, och ;/ — 6. 
Men med 7^=235 ilår det inj ty om jag i /Equatio- 
nerne ( 7. ) och (80 införer — 7, och =1:3, 
' C 4 fa 
