1795? J?^/- Aug, Sep t. 195 
finnas kriiigflTÖdde , och med Ljong bevux- 
ne. 'Folket i Fulfierbo inbilla (ig 5 at fan« 
den drifvit med ilorm ut i liaFvet j men 
fannoiikare härieder den fig juii därifrån. 
Ljungen har förmodeligen varit f öbotten , och 
är icke annat, än en fortfättning af Falfler^ 
ho Rej^ fom är en, halfannan mil under vat« 
net i föder från udden, på hvilken Faljiev- 
ho är beiägen, utlöpande refvel eller fand- 
bank, beitående af den kiarafie flygfand, 
utan at knapt någon ijöväxt eller gräs på 
botten träffas. Stenar finnas i mängd på viffa 
ftällen. Vatnet är af olika högd, närmafl: 
landet knapt en aln, längre ut tiltager det. 
Refvet blir hvarje år grundare, troligen dy- 
medelft, at flygfanden genom hafvets rör^lfe 
alt mer och mer där hopdrifves. Pä de ftäl- 
len man för tjugu är fedan gick med fiora 
båtar, kan nu knapt den minlia framHäpa 
fig, och ålderftigne män berätta, enligt deras 
föräldrars upgift, at man i början af detta 
århundrade med jagter feglade, där nu näp- 
peligen et qvarters högt vatten är. 
Archiater v. LiNNe anmärker i fm Skån- 
fka refa, at Rejvet *) här och där koxar utur 
O 3 vat- 
* ) På Caitan i Arch. von Linncs Skånika Refa vi- 
far fig Kefvet akieles v anfl<ape ii gt , och mot 
lingden alt for fmait. På famma Carta aro äfven 
uteglomde två backar på Ljungen : Bolehåck en half 
mil från Falflerbo, fom från norra hafsftranden 
går up til landsvägen, och Ammehäck en fjerde- 
dels mil från Falflerbo, fom aldeles genomfkår 
Ljungen från norra til fodra hafsftranden» 
