1786. ^m. Febr. MarL 21 
net, famt leder hela Skydrags -pelaren ät den 
fidan, dår måfta eleélrifka åmnet tilflyta och li- 
kafom uphemtas kan. Sä länge nu tilgäng där- 
på år, underhålles Skydrags-hvirflen dåraf jämt, 
men när detta börjar tryta, mattas och aftynar 
draget tillika med denne des enda drifvanck 
kraft och orfak. 
§, 6g. Åfven detta bekräfta 6) alla vid Sky* 
dragens Jlut fedde 'Phmomcner, Någon gäng flu- 
ta Äydragen häftigt med blixt eller med eleélrifk 
gnifta , och brifta dä likafom deffa gniftor 
mittpi, hvarvid ändarne draga fig hvar til fm 
fida tilbaka. Vanligare fter dock detta läng- 
famt och efterhand. Man fer den dragande 
columnen tyna af, repa lig Ikoftals, och omfi- 
der brifta mittpäj dä undra delen pä en gäng 
ftörtar ned, den öfre åter dragés up emot mol- 
net och ibland fäfom en flaknande fåck eller 
vimpel ningrar uti luften. Alt tydeligt bevis, 
at det var någon ofynbar kraft och orfak fom 
förut ftyrde och medförde fjelfva ämnet til 
deffa fynbarheter, men fom nu fläpt det och 
ofveriemnat en del ät egen tyngd, men med 
reften af fit öfverffiott äter förenar det öfriga 
med molnet, hvarifrån det nedkommit. Hvil- 
ken kraft och verkan i naturen har med alt 
^letta ftörre likhet, än en aftynande eledricitet. 
Dåraf begripes utomdes, huru en förmedelft: 
electrifk llröm väckt och uti hlftig hvirfvel 
omlöpande hiftftröm ännu kunnat for tfätta 
fit lopp, ja älven fom båitig florm utöfva för- 
llorande verkningar, fedan den eleftrifta llröm- 
men redan uphort och den dåraf förut uplyf- 
B 3 , ttde 
