1786. ^an. Febr. MarL 31 
åple Infafion; detta fedimentvar grått och ha- 
de et cryflallinifkt anfeende når det betrakta- 
des i folfteii, det hade en fyrlig men ej ad- 
ftringent fniak och nploftes fnart i hett vatten 
famt fåide jårn-vitriol fvart. För at nu riår- 
mare fä reda på detta falt-, §. 2. puiveriferade 
jag et (Icälpund Gallåple genom et groft här- 
fickt "^ch infunderade detta pulvret med en Kanna 
(8 fö) rent vatten uti en glasburk > fedan det 
Jtätt i fyra dygn, under h vilken tid det fom 
oftaft med et glasrör omrördes^ filtrerade jag 
Tinéturen fom var klar och liknade til får- 
gen Franflct vin och fatte denfamma uti fria luf- 
ten i famma glasburk med grått papper öfver- 
vickladj detta fl^edde i Junii månad. Efter 
en månads tid fäg jag efter min infufion och 
fann denfamma ofverdragen med et tjockt mö- 
gelfidnn ; for ofrigt hade ej något fediment fatt 
lig, dock fmakade denna Tinfturen ej mera fä 
adftringerande fom förr, utan mera fyrlig j jag 
fatte denna Gallåple infufion dä äter pä ht 
förra ftaile med papper öfvervicklad. Eiter 5 
veckors förlopp betraktade jag åter infulion, 
fom väl til hälften var evaporerad, och nu fann 
jag et fediment fom 2 finger tjockt, et fegt mö- 
gehkinn lag ofvanpä, och den fträfva fmaken 
var aldeles förftörd, men färgade ändä Järn- 
vitriolen fvart* Jag filtrerade infufionen och fatt 
denfamma ån en gäng för öpen luft: mot 
höften var Itörfta delen afdimltad^ men den- 
ne reft var likvål blandad med mycket fedi^ 
men t. 
Om man brukar hett vatten eller fåtter blandnii> 
gen i ¥arm digeftion, få blir Tinéliiren altid oklar^ 
häraf fick jag anledning at bmka kalt vatteu ock 
kall digeiliou. 
