1786. ^pr, Maj, ^um' 169 
•'^^ At nu vidare bekräfta den andra omftåndig- 
heten: få märkes at iikmätigt Parabelns egen- 
fl^ap mäile Redangeln af Parametern til Para- 
beln CO famt abfciffan Cr; det år AG 'lAG, 
Vara lika fior med Ordinatans quadrat för ab- 
fciffan Cr; följackteligen fl^al famma Ordinats 
quadrat vara | AG^ 
Nu år här ofvanföre vift at mr rr | AG |/|; 
livadan des quadrat mr^ § AG^. 
Och håraf följer altfä, at mr åren Ordinat 
i Parabeln CO til abfciffan Cr: hvarföre fåle- 
des m måfte vara en punä i famma Parabel ; 
famt följackteligen , fa vida Tr :ir 2 Cr, flu^l 
nödvändigt räta iinien SmT vara en tangent i 
punften m til Parabeln CO: åfvenfom här of- 
vanföre blifvit ä daga lagdt, at famma rata iinia 
ockfä i famma punél m år en Tangent til Pa- 
rabeln B 7^ V. Af hvilket alt fluteiigen härle- 
des den fanning, at bagge deffa Parabler uti 
en och fam.ma punft haiva famma räta linia 
SmT til gemenfam Tangent. Hvilket var värt 
förffa päftäende, fom fkulle bevifas. 
Jag päftar vidare 2) at deffa bagge Parabler 
uti famma punél m fkola ockfä nödvändigt 
flråra hvarannan. 
Uti denna delen behöfves ej mycket vid- 
löftigt bevis: ty fedan man i det föregående 
funnit, at bagge Parablerne nödvändigt råkas 
uti punften fä följer det öfriga vid fjelfva 
Figurens åfkädande af fig fjelft, hälft det är 
klart, at AV icke kan vara ftörre ån AC, och 
tillika AO ftörre ån AB, utan at Parablerne 
ilola fkåra hvarannan. At åter i följe a£ 
v är Conftrudions betoffenhet nödvändigt år 
I 3 AV 
