^pr. Maj. ^un. 
och fedan flugan utgått, tager ån mera torka 
til fig, fä at den blifver benhård och nåftan 
omöjeligen kan fönderkramas. Om man blå- 
fer i den på famma fått, fom man blåfer i en 
Nyckelpipa eller Fleute-traverfiere, gifver den 
det ftarkafte ljud ifrån fig, likfävål fom nagoa 
Jagt-pipa, hvartil den fullkomligen kan nyttjas; 
jag vet icke om någon förut detta anmärkt. 
Man lårer fåfängt tånkt pä nägot medel at 
fria kreaturen från deffa yrfän. Når dagarne 
åro mycket varma och Bofkapen måfi: år utilåld 
for deffa och andra dylika yrfån, foker den at 
goma fig i buikar och pä fl^uggrika flällen. 
HoMERus berättar, at LGelirigcnerne betalte fi- 
na Herdar dubbel dagspenning, för det de om 
nätterna ftuUe beta Bofkaps-kreaturen och där- 
med fria dem fränStyngen. (Aldrov. 1. c. p.149). 
ViRGiLius har ock haft famma kunfkap, dä 
han fagt: 
Huncqvoqve(nammiediisfervoribusacriorinfl:at) 
arcebis gravido pecori, armentaque pafces 
Sole recens orto, aut noftem ducentibus aftris. 
Når Juno iT^ulle hämnas pä den vackra Jo, 
fom haft bekantfkap med Jupiter^ och fom han 
fokt dölja under fi^apnad af en hvit Ko: fän- 
• de hon ut et Koftyng at förfölja denna förvand- 
lade Jo, eller, fom Virgilius fjunger: 
■ Hoc qvondam monftro horribiles exercuitiras 
Inachire Juno peftem meditata juvencse. 
Til åfventyrs torde ock Bröms-flågtet til- 
egna lig äran af denna förrättning. 
Men det lar nu vara tid at tala om livart och 
et flag af de bekante Styng-fiugarter i fynnerhet. 
L 3 N:o L 
