1786. . Apr, Maj. ^^un. 151 
da til 12. Somliga års-tider åro de lallfyntare; 
åfven fä åro kreaturen dåraf mindre befvårade 
i Slått- än i Skogs -bygder: til åfventyrs flere 
i de fodra än norra orterne: ty Reaumur 
har på fl^ogvuxne ftållen funnit, endaft ibland 
30 Kor, 14 fom hafva hyft deffa Larver, ung- 
oxarne icke undantagne (Reaum. J. a p. 505. f.). 
Samma hSl, fom pä huden blifvit gjordt vid 
aggets läggning, det bibehalles ock fä länge 
Larven bebor iit ftålle, och det utvidgar fig åf- 
ven med Larvens och knölens tilväxt: det år 
rundt och häller ånda til tre linier i tvär-Hnea, 
filtande gemenhgen litet pä fidan om knölens 
Jodråtta punél, utan tvifvel at det icke fä lätt 
mä rågna eller bläfa dårin. Larven år altid 
vänd med fin gump-ända mot denna öpning 
för at hämta iuit, fom annars vore otilgänge- 
lig genom kreaturets hod, och man kan vid 
berörde öpning tydeligen fe i des gump-ånda 
des andhål, fom liafva en brun fårg. Des- 
utom, och fom Larvens håla eller denna Djar- 
fontanel ftundom kunde tilföra mer våtfla el- 
ler vahr än Larven hinner fuga i fig, få rinner 
ock det öfverflödiga ut genom merberörde öp- 
ning. Det år ock genom den vägen, fom Lar- 
ven frän fig kafiar fin orenlighet, h vilken åf- 
ven år flytande (Reaumur 1. c. p. 509). 
Larverne åro afiängt äggrunda, i början 
hvita, men blifva alt mer och mer bruna. De 
llörfte hålla i längd 13 å 14 ihieer och i bredd 
vid pafs 7 där ftörfta tvår-linien år. De åro 
något nedtryckte på ryggen, med 6 långs efter 
gående ftrimmor på de fiåiia leder, öfveralt 
.beftrödde med nåftan ofynliga fina taggar, hvar- 
M 4 " med 
