190 1768. ^ul. Ang. Sept. 
fom därefter frambragt et moget fro, hvaraf den- 
ne afkomling federinera fått lin varelfe och ur- 
fprungit. 
Sä fållfynte fadane hybridiPKe växter äro, 
fä välkomne blifva de ock altid för Ort- kän- 
nare, når de någon gång hinna at uptåckas 
och tydeUgen beP^rifvas. Naturen har uti dem 
afvikit ifrån fin vanhga aflelfe-lag, och därföre 
fåfter ock en Botanicus pä dem la mycket 
mera fin upmårkfamhet. 
Min både förefats och fägnad hade vål va- 
rit, at, denna gången, kunna för Kongl. Aca- 
demien upte en fä fullilåndig beil<rirning öfver 
denna Björks fä väl frudificationsdelar , fom 
öfriga utfeende, at den för altid blefve kand 
famt, i hvad mer eller mindre mon den ifrSn 
fma medarter afviker, rätteligen iiptackt och 
urflvildj men, då jag å ena lidan måfte tilitå, 
at jag fjelf icke hittils varit nog kunnig om 
detta Träds blomningstid, (den jag dock nu, 
med mera vifshet, vet vara lika med den van- 
liga Björkens) famt til tölje däraf, lilllidne 
Vår, ej i akttog, i anfeende til den fena löf- 
fprickning des gemmx foliaceie vifade, at gö- 
ra refan til flällct förr, än åtminllone alla des 
Am.cnta mafculina voro affallne och förfvund- 
ne fä kan ock, ä den andra, den under- 
rättel- 
Amenta mafculina pä allmänna Björken (Betula al- 
ba) voro ock vid lamma tid aldeies alTaiJne; men 
lie lago ännu qvar pa marken. Däremot fyntes 
intet Vpär etter lydana lu.der OrnAs-Bjorken. Det 
torde u lunda fgrtjena at närmare underfokas, om 
