194 1786. ^nl Ang. Sept. 
och fedan jag trodt min underfokning tilräcke- 
1ig för ämnets tilbörliga utredande och forkla- 
rande, har jag innefattat denfamma uti föl- 
jande korta Befkrifning, til hvilkens beftyrkan- 
de och vigare framförande jag velat fummevis 
uprepa , hvad föregående Aflronomer hafva 
uträttat. 
§. 2» Ptolem.^us, hvars arbete är det åld- 
fta vi ege uti Ailronomien, har uti det Syltem, 
fom han antagit, at Jorden var orörlig, gifvit 
följande Regel at finna Stations-Punclerna; låt 
Jorden (Fig. i.) vara uti T, Planetens V Epi- 
cyclus eller Krets BV, dennes medelpund följa 
Solen uti S, fom befkrifver en Cirkel omkring 
T ifrän A til S, och låt Planetens Elongation 
vara ST V: gör SE normal emot TV, få \k?\ 
V vara en Stations-Pund, om Planeten gar ifrän 
B til V, och TE är til VE, fäfom angulera 
rörelfen af V omkring S, är til angulera rörel- 
fen af S omkring T. Denna Regel erkänner 
han lig liatva inhämtat utaf fma Företrädare, 
men har likväl genom egna bevis förklarat 
des grunder. Härmed nögde lig ock alle Pto- 
lEM.Fi tilhängare, med fä mycket flörre fkäl, 
fom den år tilräckelig vid Circulera rörelfers 
förklarande: ty falt man, efter CoPERMCAxika 
Syjlemet, fl^ulle antaga Solen uti S för orörlig, 
oc!i at Jorden T helkref en Cirkel omkring 
medelpunden S, ia linner man ändock Stations- 
punden för Planeten V p^l iamma ftälle och 
uti fanima Elongation när Plancterne T och V 
ga efter lika led kring Cirklarnes medelpund 
S, och Planetens T angulera rörelfe nyttjas i 
ifailet för Solens hos Ptolem.eus. Därföre 
gjorde icke heller Allronomerne någon ändring 
uti 
