igö 1786. ^ul Alg. Sept. 
vllkor infer, huru den Plan f]<al finnas, hvaruti 
två Elliptifiva kretfar blifva genom Orthogra- 
phifka Projectioner bragte til Cirklar. Den 
Halleyiska Solution, fom därefter framgafs, 
fynes altfå blifva förmonligare, erriedan han 
endaft antager Jordens krets , fom år en fega 
Excentrifk Ellips, at vara en Cirkel, och vifar, 
igenom Conltruélion, et fått at tii Stations-mo- 
fnenterna finna Jordens Rum uti lin Cirkelj når 
planetens llålle uti des Ellips , tillika med ha- 
lligheten, åro gifne. Uträkning kan anftållas 
efter fjelfva Conflruction, och tortjenar utan 
tvifvel, at anfes for en god approximation. 
§. 4. Imedlertid kunde Fred. Cx4rist. Mayer 
icke annat ån hälla Problemet om Planeternas 
Stationer för ouplöft, dä han år 1727 begynte 
handtera detfam.ma. Plans underfokning grun- 
dar lig pä det vilkor, at forha i landet imcllan 
två Planeters afiiänd ifrån Solen kan antagas 
oförånderhgt, medan Stationen varar; hvaraf 
han finner et annat varde pa Comm.utations- 
vinkelen, än det, fom genom Planeternas Ano- 
malier kan determineras. Härigenom erhåller 
Ma\er en Äiquation, imellan Planetern.?s af- 
Mnd ifrän Sol^n, for Srationer, hvilken likval 
år utaf f;Ctte gr;^den. Därvid har han icke 
ftadnat, utan n^edclit Geometriens tilhjelp vi- 
fat, at detta Problem kan bringas til en Bi- 
quadratilk Äquation, flifom des egentelign be- 
Ikaffenliet fordrar, men har ändock bibehållit 
det ofvannnmda vilkor, om forhällandet imcl- 
Jan bagge Planctcruas aflländ ifrän Solen, hvil- 
IsCt gjordt miu tvcbogfc til at anfe des uplos- 
riiig for h.clt Geometrll]^. Om jag antngcr 
den ena Planeten vara uti Aphdernas hnie, 
