1786. i^uU Aug. Sept 197 
och at den andra, igenom Eiliptifl^a axlarnes 
iåge, befinner fig uti Medel- af ftåndet, när ent 
Station infaller, dä år fåkert, at den förres af- 
ilånd ifrån Solen icke kan anfes undergå foråu- 
dring, men den fednares variation är verkeli- 
gen betydande: fäledes blifver afftandens for- 
hällande föränderligt under deras Station, tvåit 
emot Mayers vilkor, hvilket egenteligen icke 
kan fägas h?fva rum, när Planeterne ej äro, 
hvar för fig, belågne uti de Elliptifka kretfar- 
nes axlar, en håndelfe, fom fkulle blifva alt 
for iällfynt uti hela vart Planet-Syftem» 
§. 5. Deffe Geometrernes iörnyade tilbud 
hafva gifvlt mig anledning at märka, huru Lä- 
ran om Planeternas fynbarbeter fmaningom til- 
taglt, famt a£ förmoda det, fom ännu fynes 
bnita, kunna igenom Geometriens tillämpning 
varda erfettj til hvilket åndamJl jag anftält 
följande underfokning: lät tvänne Planeter T, V 
(Flg.2), beflcrifva fma kretfar AT, BV omkring 
Solen uti S : antag rörelferna flke ifrån T och V, 
til t och 7;, och at T?, V v äro famtldiga Fluxic- 
ner uppå Planeternas kretfar. Lät TV, tv lam- 
manbindas och råkas uti C, få är tydeligt, at, 
när yttre, eller långit frän S belägne Planeten 
T, är imellan Funclen C och den inre Plane- 
ten V, (kola Planeterne, för hvar andra, fynas 
göra angulera rorelier, tvärt emot deras egca 
omkring S> hvarföre de ock fågas Reirogradera. 
Om åter I V, tv åro lins imellan parallela, fä 
märkes ingen anguier rörelfe Planeterna imicl- 
lan, utan de fynas flå uti famma ledy* eller va- 
ra uti en Station. Men när TV, tv råkas an- 
ti:; gen imellan T och V, eller på andra hdaa 
om V i anieende til T, är 'Planeternas fynbaia, 
Cl3 ^^^^^ 
