jog 1786. 0&, N'öv. Bec. 
de orten ftrött en nypa håraf, hvilken fä län- 
ge conferverat orten , fom pulvret kunnat bi- 
behålla fm liiktj men den forR-agas n^.ed riden^ 
ja förloras aldeles, äfven fom pulvret affaller, 
dä rnan bläddrar i Herbarium-, hvarföre man då 
å nyo bör päih\6 pulver, hvilket ockia i läng- 
den faller fig kolliamt) då man har et någor- 
lunda ftort Herbarium, jag har ciårfore budit 
til at utfinna andra utvägar, tagne af Infecier- 
nas -egen natur och hushållning. Ftinns Fur 
har jag, fom åFvanföre anmärkt år, funnit vaa-> 
trifvas uti eldade och varma rum, hvilket öckr 
guller om Dermeftes mollis. Då iag fa becivåm- 
iigen bodde, at min ortefamling tick rum i ea 
kammare fom dageligen eldades, få var dtt myc- 
ket fållan jag fann nägon mal fl^ada orterna. 
Således blir det et af de allmänna medel jag vill 
upgifva, nemligen at förvara iit Herbaiiiim, 
vintern ofver, i et eldadt rum, nåra vid kakel- 
ugnen. Men om fådant ei låter lig göra, utaa 
famlingen må.^e flå i kalirum, fä iörckon-m.er 
då et annat fått til des conferverande, i det 
kryparne under ftrangalle vinterkolaen i det 
maila dö bort. Om man då, en eller tvånne 
gångor, midt i vintren, rcniar llt Herbarium, 
och dymedelfl befriar det Iran larverna, få af- 
bryter man liela afvelen tor nåila år. Men pä 
det fådant med all fåkerhet må fkc, få böra 
örteikåpen flå på et tritt flälle, litet ifrån våg- 
gen, något uplyftade på tina fötter, på det man 
med all beqvämlighet dageligen ma kunna fopa 
under och omkring dcmj hvartil kommer, at 
iOnllerna til runimet fommartiden böra dageli- 
gen öpnas, och friik luft inflåppns, ja ock at 
det fär imellan ät bläfa igenom rummet, dar fam- 
lingen 
