1786. Om Wom De^ 
foras med de famma hos andra tilförene kän- 
de fpecies. Dä uptåcker man utan fårdeles 
möda den likhet och fkilnad fom är delarne imtU 
lan hos deffa fpecies, famt blifver i Hand fatt 
at formera de fåkraile kännetecken för hela ge- 
nus. Denna method hafva Bptanici folgt vid 
upftållningen af fina genera bland växterna * 
denfamme blifver ock i min tanke, vid all in* 
delning uti Entomologien den pälitUgalte. 
Infederne åro oftridigt ej mindre ån de än- 
dra djuren af den allvifa Skaparen indelte uti 
fina viffa och egna genera naturalia, hvilka 
utan all motfägeiie böra tagas til grund för en 
läker \)ch gagnelig ciaiiification, DelTa af nji- 
turen fjelf otifakade genera tyckas egentligen 
vara beilämde efter de fårfkilde förrättningar, 
fom deffa djur til bcftridande blifvit älagde. 
Det fyne^j altfä troligail at vi närmaft träffa pä 
den ordning och den ked, med h vilken natu- 
ren fammanfogat Infederna, famt tillika den 
oryggligaile grund til deras indelnings om vi 
därvid kunna följa den färfkilda byggnad, fom 
förekommer uti de verktyg, niedeh^l hvilka 
defia kråk likafom drifvas och retas, at med 
lir. eget beftåad famt välgång förena den obrot- 
lligafte exterlefnad af naturens för dem faftftål- 
de lagar. Defla verktyg igenfinnas onekligen 
uti Infeöernes organa fenforia, hvilka i följe 
dåraf, efter min öfvertygelfe, vid generuni up- 
ftälining forrjena all möjelig upmärkfam.het. En 
fynlig fldlnad imellan infecfernaj uti fiiapnaden 
af deras kånflolemm.ar kan ej annnt än utvifa 
en lika märklig finijaktighet uti drift til och 
urval af deras förrättningar m. m. och med 
det famma til känna gifva en lika tydlig ftil* 
A a 5 nad 
