^ 1748. Januar. Februar. Mart, 
ftromar; emedlertid har det hosdcåldreNaturkun- 
ninpe varit en ftor fråga, h vårföre hafs-vatnet ej 
förökar fig af en fä omättelig mängd vatten^fom utan 
uppehåld rinner dit. Den flora olikhet fom fyns 
vara emellan mängden af detta ftromvatten ^ fom 
man alleflådcs famladt fer med häftighet rinna , och 
de ofynlige dunfter , famt de fkingrade rågndrop- 
par, har gjort, at man ej ftraxt kommit pä den tan- 
kan at binda defla trenne phicnomener tilfamraans, 
och dcrigenom uplofa denna fräga^ 
Aristotles fom i fm tid ej kunde aga fä noga 
kunflvap om jordenes ftorlek, mj"cket mindre om 
mängden a falt (Iromvatnet, holt fore (^)atenfä ftor 
rymd fom hela jorden vore, ej (kulle vara tilråckelig, 
at innehälla alt det vatten, fom pä et är faller i hafver. 
De gamle funno fäledes ingen annan utvåg for det- 
ta vatten ån underjordifka gängar, hvarigenom det 
torde upftiga uti de källor der vi fe backar och 
ftrommar hafva fina urfprung. Ricciolus uti de 
fenarc tider, var ånnu mycket benägen, at gynna 
defla meningar få val om flodvatnets ftore mångd, 
fom om fåttet af des Händiga omlopp, fokte der^ 
fore, at nogare utfinna <:), huru mycket det vatten, 
fom llromarna fora i hafvet, mande vara» Mén ehu« 
ru mycket vatten han gafh var och en ftrom i an- 
feendc til hvad man utrönt uti Po-ftromen i Italien, 
fä gifva likväl des uträkningar ej mera, ån at for 
ct ars ftromvatten en rymd af en cub, hvars fida år 
6 i Svånfta mil fkuUe vara tilråckelig. 
En fä mättelig mingd af ftromvatten å den ena 
Cdan, och en ftorre, ån man förmodat af rågnvat- 
ten , funnen, fedan man dera börjat anftålla torfok, 
a den 
6) Meteor. LiJb. i.Cap. 13. c) Uti fm Geograpk. Lib^ 
10. Cap. 7. 
