8 1748* Januar.Februar.Mart. 
ten, fom vintertiden ej år ofver 800 gängor låtta-| ' 
tare ån vatten? och huru ringa tilokning fordras, 
icke innan de ftiga up til en anfti-nlig hogd i luft-: 
kretfen, och deremot huru Hten kold kan icke for*'! 
nia dem, at ater bcgifva fig ned ? under defle qvic- 
ke dunllernes ändringar mafte luften , fom et trö- 
gare åmne foga hafva nogon känning. Således hår- 
a-6rer dunfternas fallande och (ligande mera af än- 
dringar uti kold och hetta i väderleken ån i luftens ^ 
lätthet och tyngd, 
At utaf en florrevidd ymnigare vatten-dunfter J 
ttiäfte upftiga, och det i mån af viddens florlek^ 
oaktat hvad djup vatnet matte hafva, har altid bli:f- ai' 
vitutan förbehåll antagit, Mendä H, Musschen- ^ 
BROEK ville iladfafta denna fits igenom ron, fant {j 
han 0) det vatnet uti et djupare kåril altid ftarc* fa 
kare utdunftnde ån uti et grandare. Defle ron I 
fom fäledes fkuUe gora alla uträkningar ångande p 
utdunftningar ofåkra , eller åtminftone mycket 
fvära, i det man altid borde hafva affeende pa vat- 
nens diup, var H. Wallerius angelägen at un- 
derfoka, dä han likvål fant detallenaft kårlens ftor- J!' 
re eller mindre fidor, alt fom de utftåltes for Sol- J'' 
hettan, fororfakade en fadan flcilnad, fåledes atdea I ' 
uphorde fä fnart kårlen nedfattes i jord, at likna 2 
naturen. 
"Kong. VetenfK. Acad. Secreterare, 
PEHR ELVIUS, 
k 
k, 
«) Com. in Acii. del Cimento^ f. il. p. 63. 
