1748- Januan Februar. Mart. 59 
lang och famma tid en gång, fo-m en annan rorel- 
fe af ljud kännes tvä gånger och det ftåndigty fa 
mäile ju den förra aliid falla in på famma momen- 
ter, fom den fednare och alt få med fog kallas fam- 
ma ton fäfom oåiava : (§ 2 och 4) Iker rorelfen 
af den ena tvä gängerdä den af den andra (ker tre 
gånger, fåmälte hvarannat moment af den förra 
trefFa in med den fenare , och f åledes nårmafl kom- 
ma dermed ofverens, men icke aldeles, tre och 
fyra gånger pä famma tid år det famma allenafl 
omvänt. Sker rorelfen af den ena fyra gånger, 
da den af den andra fker fem gånger, fa mäfte 
hvart fjärde moment trefFa in , fom uti likhet 
kommer näll efter hvart annat moment, och fä 
mäile tonerna, om dc uti ljudet fkola vara noga 
rena, hafva noga de (§4) nämnde forhållningar. 
At flälla detta bevis få mycket tydeligare for ögo- 
nen, år Schema Fig, uTab. I. updragit, hvarmed 
icke meningen år at falHtälla ljudets rorelfe hafva 
en fädan figur, hvilkenännu icke lårer vara få fuU- 
kommeligcn bekant, utan allenafl: at vifa den hår 
låmnderorelfens progrelFions inbördes forhållande, 
:il följe af detta (§ f ) axiome, hvaruppä progres- 
fionen är grundad. Eljefl: år det utrönt, at en, 
Tied båda andar fållad, utfpånd ftrang eller Lina, 
Tom blifver rord , fvänger fig uti en Eliptifk fi- 
^ur , fom tvärt affk år itrångens itråckninslinea, 
ivilken Eliptifka rorelfes tid har altid et , geome- 
;rice y proportionailt förhållande til llrångens längd 
imellan fäflnings punfterna: med fkilnad emot 
Pendlar, hvilka flänga fig på den tid, fom geo- 
nctrice fvarar emot längdernas quadrat rötter^ 
6. Til hvardera af dc ( § 2) 7 toner, måftc 
)ck likaledes kunna gifvas fex toner , fom jfor- 
hälla 
