90 1748- April, Maj. Junius, 
hvilken tadlade hvad denne gjort deruti han cj 
hant följa honom^ 
Nils Bernoulh Prof. i Padua hade ock 
nägra ar förut funnit en Solution på detta problem, 
fom han (jelf til flod allenaft var generel for de al- 
gcbraifka krumlinier, men ftråckte fig allenaft til 
vifla tranfcendentella» Sjelfva regeln hade han ftrax 
fåndttil MoNTMORT och fedan til Leibnits j hon 
kom til fjelfva grunden ofverens med den, fom Jan 
Bernoulli had€ fig frånforfta början bekant, hviU 
ken okunnig om at Montmort hade förut deroni 
fat kunfkap ofverfånder honom i bref 17 17. fin 
Slågtinges regel , gar dock något ifrån hans ord- 
ning uti operationerne. Den regel fom Herman 
gifvit kom ofverens med nyfs omtalte Nils Ber- 
NoxjLLis, men ordningen uti operationerne til al- 
la delar lika med den Jan Bernoulli forefkrifvit 
uti^fit bref til Montmort, hvilket ock hår af 
NfLs Bernoulli Jansfon år infort^ 
Som nu Herman hade utgifvit lin Solution 
for generel, fä vifar han honom fammafel fom nyfs 
nåmde^ uti hans Slågtinges regel, och foreviter 
honom, at han fjelf faftnat for den vidloftighet och 
differentialia fecunda fom han med råtta ftraffat uti 
Newtons regel, och at conftiuétion ej kan for- 
råttas genom quadra turer, emedan defs jequation 
är blandad med indetcrminata quantitetcr» 
Hårafblef nu Herman föranlåten atlåmnana- 
cottil fitforfvar uti et få kallad t additament til hans 
förra m) och beropar fig på fit Supplement uti Ad. 
Lipf. 171 8, dar han fager fig vifa huru de indetcr- 
minata quantiteter fepareras uti hansiequation, och 
påftar 
w) Aft. Lipf. 1719, Febr. 
