114 1748- April. Maj. Junius. 
Når blånkan fkcr (§. lo. marker man föl- 
jande: at ftrommingen ofta til ^ dels mil efter 
Uranden, kommer ni lands i ftoraduner eller floc- 
kar, dä både hanor och honor Ilåppa tilfammans 
mjolke och råm : at fådana flockar dä och da til 
famma anda om fommarcn inkomma : at det är al- 
tid flera refor mer honor ån hannar: at den ftarkt 
ti ånger fig tilfammans in til landet, flär och rorer 
lijerterna til hvarandra: ;at den har en fädan fl:ark 
roielfe, fä at fjällen trångas af, och flyta up i vat- 
net, om hvilkct fiflcare fäga, at den orar, och 
under det famma fläppcr den uy fmå våderporlor, 
fom uplopatil vattenbrynan, da åfven en ftark och 
från lukt { odor Aphrodifiacus) utfprides, fom kän- 
nes pa långt häll : at den under famma tid, vådjcr 
hvarken ftot eller not,, utan påtränger fig deilo 
mer: at den i etjognablick i eller efter folgängen 
om morgonen, med fin mjolke och ram tilfam- 
mans grumlar alt vatnet hvit- grått, hela aä j 
flvotlånderna ut på djupet ; ger fig ftraxt til f]6s, 
men håller fig til de ftållen der llrommarna kom- 
ma tilfammans vid uddar, genom hvilka den trän- 
ger fig fram med Händigt grumlande af ram och 
mjolke , in til des han kommer til hafs igen hel 
lått och fnabber, och kommer foga igen denna 
fommaren: at rämmen efter blånkan, år omgifvcn 
med en limaktig faft, fom faller den famma vid 
hafsorter, ftenar, fiflcarenas redfkap, fä at pä li- 
nor fom komma at ligga ut efter botnen, fitter he- 
la tumen tjokt med fadat råm , fom nåpligen ftär 
at aflkolja : at man ibland om vintren fadt fe pä 
långa ftycken af llrånderna, ftrömmings rämmen 
upkaftat af ftormen och tilhopa frufen. Sik och 
laxöring hälla fig efter rämmen at åta honom. 
$ II. 
