126 1748- April. Maj. Jiinius. 
Skjålrytor (cottus Linn. Faun, 280.) nofs, 
gers, och abbor ålfka ft^^gt och elakt nordan- 
vader. 
Når Sneskorf (Onifcns Linn. Faun. iiff.) 
vifar fig , åv ej bra ; denne fräter och fuger llrom- 
mingen, gnager fiflcredfkapen få at den blir ht\ 
luggig, fä framt icke tjära lätes uti fafgningen, 
Gr6n(korf (Cancer Linn. Faun 1 2f3.)år måfl 
framme om våren och vintren, den åter ock alt 
kött af ftrommingen, fom faftnat på flcoten, och 
formerar de nåtteila benrangel (Sceletic), år ej 
någon god bodbårare. 
Hafsnåhlen §. i)- i myckenhet vid landet, är 
ej bra Den vill lika fom leka hvar om annan med 
flrommings flockarna. 
På de år, fom fås mycket af hel fmå fh-Qni- 
ming med noten, fins litet af Hor til lands j men 
i>äfla året kan man ej veta af den fmå. 
A t man af hugger , och genom rodning bart- 
bränner flora ikogslundar vid fifkare-l^ällen är flca- 
deligtj ty derigenom äro många både ilrommings 
och^Lax-not-varp forfkåmdc. 
Notftrommig håller fig mycket up i vatnet, 
derfore fås ej mycket midt i natten med noten , 
når fölen fticker på vatnet , ^er den fig til botten. 
När ftromm ingen ftår helt llilla vid kndet, 
gnuggar fenorna emot ftenar, ränner allenaft mc4 
buken emot fkoten, vil den ej f äfta fig j men när 
den gåi^ fram och tilbaka ar godt tecken -, ^Imänt 
märkes at den Ilar ftiUa midt i natten, 
Emoträgn, Siinmn, S.O, och N.O. ftorm, 
tager den ei fkot, utan tyks var^ tolig j men e- 
mots Våftan fkoter den fig* 
När 
