i64 1748- Jul. Aug. Septemb. 
det ftållet orat til enväldig lagftiftare och do- i 
mare. < 
Således voro nu tvä ftridande parter , hvilka ! 1 
under det de okade fin och andras kunltap , (lin- 
digt tvidade til defs Ptolem^eus, fom Icfde an- 
no Chrifti I f o. gjorde ånda på tråtan. Han fant 
orat val kunna domma om behagligheten af toner, 
men mera flod icke i den magt : deremot fåg 
han, huru en med tilhjelp af mathematik kunde 
£nna famma toners forhällande fins emellan och 
derigenom leda lig til några allmänna reglor. Icke 
obilligt kom altfä denna mannen på den tankan, 
at både tvä borde fitta vid en domftol. Detta 
med mera i famma åmne lät han fcdermem gä ut 
i 5 harmonifka böcker. Det år val icke utan, at 
iBufiken genom fä val dennas fom mänga fleres | 
ofortrutna moda, blef alt mer och mer forbåt- g 
trad* Men det oakdadt må man likväl beklaga,'! 
at kunfkapen deruti var knapp til och med det 1 
io:de Seculo. Den flråkte fig allenaft til confo- 
nanternas proportion, til fkilnaden emellan det 
Diatonifka, Chromatifka och Enharmonifka flåg- 
tet, och ånteligen til fjelfva tonarterne, hvilka 
anda voro rått infl^rånkte. Men hvad fom hörde 
til utförandet , fäfom taft, menfur, med mera, 
derom var icke ens nåmdt* Compofitionen var 
ånnu en obekant del af denna vetenfkapen. Det 
enda, hvaruti en kan finna något, fom liknar com- 
pofition , var kyrkomufiken , hålfl fedan den 
famma af en defs flora ålfkare Päfvcn Gregorius 
blef förbättrad 
I fådant Ikick var mufiken , når i början af 
I i:te Seculo en Bened. Munk Gvido A retinus ic- | 
ke allenaft förbättrade det Diatonifta ilågtct, utan 
ock upfant fåttet at componera mängflåmmig 
mufik» 
