jto<t 1748- Jul Aug. Scptemb. 
fvarade: med flcogen den han falde til utlännin- 
gen. Konungen frågade, om han da ej fruktat^ 
at flio^en en gäng fk lat biifva all, och hvar med 
han da velar fodt fig? Ack! nej, Eders Maj:r, 
fvarade gubben, dtrfére fruktar jap alsintet j ty 
dä forft börjar fciket i Norrigc ma val, når fko-^ 
gen hår blifveralU pekandes tillika på åkerbruket. 
Ångarna handtera en del idogc hushållare hår- 
ftådcs pä det fått: all den gödning, fom faller ef- 
ter får och getter, fore* antmgen om höften eller 
våren ut pä ängarne, hvarell den ftraxt bredes 
ut 5 och får få ligga tils alt vårarbetet med plöjan- 
de, fående, och nedharfvande år flutadt, då man 
med råffor, eller hår fa kallade rifvor, rakar, det 
år, rånfar och bårtråffar all den dynga, fom blifvit 
ford påången, tillika med alt lof, qviftar och ^tn- 
nat atfkrap , fom ledan förra våren blifvit ittmladt 
paången, hvilket alt föres ut pa den f ådda äkren 
och der bredes tunt ut. Pa de ftållen af äkren, 
der detta afflcrap kommit at kaftas, får man 
långt mera och härligare fåd, ån på de andra ftål- 
len, der intet något håraf kommit at utfpridas. 
Orfaken hvarfore man om våren fäledes lliter raka 
eller rånfa fina ångar, fades vara den, ac om man 
lämnar gödningen der qvarliggande , få fker, at 
i det ftållet den fkulle gora nytta och foroka gräs- 
växten, brände det långt mera bårt och formin- 
fkade den famma, i fynnerhét forft i fommaren. 
Defsutom (kulle alt fadant, fom låg på ången, vid 
flåtter-tiden komma bland höet, hvilket fkulle for- 
orfaka , at bofkapen ej gerna åte deraf : at forti- 
ga den formon åkern af den fr^in ången rånfadc 
gödningen bekommer. Nyttan, fom af detta ån- 
gens gödande hårflycer, år ganfka ftor, ty gråfet 
