X74 1748- 06tob. Nov. Deceinb. 
kläcker, och med fin faft och kott upfoder, til 
defs famma mafk år i ftänd at äta fig ut, bort- 
krypa, fig uti häl och Ipringor mot vintern, fä- 
fom andra Silkes- mafkar, at invåfva och kring- 
fpinna, på det han fedan oni vären i en ny och be- 
hageHgare hamn fig til en Fjai il eller Sommar-fo- 
gel kan ombyta och bortflyga : hvaraf låtteligcn 
igenfinnas kan, huru det tilkommer,at Åplen, Pä- 
ron, men befynnerligen Nötter, fom hafva falt 
härdare fkal och fkold mot all ohyra, ehuru de 
utantil Com oftail; hela och ofkadde fynas, dock, 
når de opnas, uti kårnhufet och IjeifVa kårnan lef- 
vande mafkar framvifa, hvilka derutinnan ej ge- 
nom någon corruption eller håndelf© blifvit af fig 
fjelfva genererade, utan, fom forbemålt år, af in- 
feä:er, fom fina ägg uti blomller- tiden derut^ 
infinuerat. 
§. 6. 
Men at komma tilbaka igen , til den nytta, 
fom Lofven, utom defs firat, tilbringa Träden, år 
at märka, at fedan de i anledning af den 3, be- 
gynt figatupvekla, de fig dock fä långe inboja 
och kroka kring det lilla i qvifl; utfprickande ögat, 
til defs nattfroiterne merendels åro förbi, och det- 
ta, fom i forftone helt vekligt och mjukt år, nä- 
orlunda utflvutit, figftadgat, famt luftens om- 
y telfer uthärda kan , då lofvet fig til fin vanliga 
ftorlek framfkyndar, och dä följande tjånfter och 
välgerningar, uti Trädets trefnad, tilvåxt och frukt- 
barhet förrättar och bevifar, 
i:mo. At den, fafom en Sugare, til fig dra- 
ger och fordelar en del af den ur rotterne fä ym- 
nigt u pil igande faft en , h vilken eljeft, lika fom en 
vattu- 
