1783* <$!? m - Febr. MarL 41 
lika mycket vinftens alkali til glödgade bland- 
ningen på vanligt fått, och bekom håraf en 
ganlka god blod-lut Således värdet tydeligt, 
at intet något oljaktigt behöfdes til det tinge- 
rande ämnets upkomft. 
§. 16. Ånteligen anftållde jag följande förfök, 
fom öfvertygade mig om råtta fammanhanget: 
Jag blandade 3 fkeclblad pulveriferade kol med 
3 fkedblad pulveriferadt vinftens- alkali: bland- 
ningen lades uti en digel, och en dylik uti en 
annan digel: bagge diglarne fattes på en gång 
imellan glödgande kol. Då nu bågge blandnin- 
garne hade glödgat \ timma, flög jag den ena 
af dem helt glödgande uti 8 uns vatten 5 imed- 
lertic! tog jag några fm å falmiak- bitar, fom väg- 
de § uns , rörde dem häftigt uti den andra glöd- 
gande maffan och tryckte dem i fynnerhet når 
åt bottnen och fatte diglen åter i elden. Då 
nu, efter et par minuters förlopp, ingen fal- 
miak-rök mera var fynlig, flog jag hela mas- 
fan, få glödgande fom den var, uti 8 uns vat- 
ten. Nu filtrerades deh förfta luten och för- 
föktes på vanligt fått med Jårn-vitriol och fy- 
ra: den gaf nu litet eller intet tecken til ber- 
linerblä: torde dock hafva gifvit mera deraf, 
om blandningen kommit at flyta i elden. Der- 
på filtrerades lifta luten, famt underföktes defs 
förhållande med vitriol, fom deraf blef gul, 
på famma fatt fom blod-lut , och då tilråck- 
!ig fyra tilkom, vifade den lig vara båfta blod- 
lut, emedan den gaf mycket Berlinerbiå. Jag 
pulveriferade blyerts, blandade den med alkali 
och procederade efter famma method med 
falmiak, hvaraf jag fick en medelmåttig blod- 
lut. Af deffa förfök fer man fåledes, at et 
C 5 fly g- 
