156 1783- 4P r - Maj. $m 
före de tåmmeligen ftora och fammanflutande 
bukfjåll gömde en hop lefvande ungar; dernåft 
at vid hvarje ftöt den med ftjertfötterne gjor- 
de, pä deffe buk-fjåll, kom en eller flere ungar 
ut, och åndteligen, at den då och då gjorde åt- 
flrilliga fprång i vattnet up och ned, och be- 
tjente fig dertil ftåndigt af berörde ftjertfötter, 
men ej af de öfriga, hvaromjag utförligen har 
handlat i Aét. Hafnienf. Tom. X. p. 5. tab. 2. 
y) Beträffande den fkada på fifk-garn, man £kyl- 
ler deffe kråk före, har det ftådfe förekommit 
mig underligt, at det Danfka Landt- hushåll- 
nings SålUkapet några gånger har utfått belö- 
ning for at upflnna de tjenligafte råd deremot; 
lika få ovåntadt var det mig nu at fe det fam- 
ma ftadfåftadt i berörde Hr. Ödmanns vackra 
Afhandling. Ty ånfkönt jag all min tid bodt 
vid Sjö-kullen , haft ftåndigt umgänge med Fi- 
fkare och fedt mångfaldiga garn updragas, har 
jag dock aldrig haft bevis på någon af deffa 
yr-fån fororfakad fkada, icke heller hört någon 
Fifkare tala derom. Jag må altfå fluta, at vis- 
fa locale omftåndigheter i Öfterfjön, vid de Dan- 
fka och Svenfka kulterna, gifva dem en fkadlig 
egenfkap, fom icke i Nordfjön år bekant. Nog 
förfumma icke våra Fifkare at tjära deras Not 
och Sill-garn, likafom de ock ftådfe färga el- 
ler beta deras öfriga garn med fåd af Al-bark; 
men detta fker endaft at förvara dem från för- 
rutnelfe, altQ ej för Grundmårglans (kull. Dock 
nekar jag icke, at ju tjära och al-bark åro go- 
da förvarings-medel för bägge; i fynnerhet har 
man ilor orfak at fåtta Ut til al-barken, fedan 
det NordanfjåUs i Norrige är bekant, at kar af 
al bevara mjöl och gryn för mått och mal, 
och 
