1783- ^P r * Maj. £fun. 157 
och at de i mjöl- och gryn-kar nedfluckna al- 
qviftar hafva famma verkan. Hår Sunnanfjälls 
påflår man, at når fång-ftållen förfärdigas af 
al, komma ej vågg-löfT deri. Det år åtminfto- 
ne visft, at når kål-mafk och jord-loppor kom- 
ma på Kål, Rofvor, &c. och man lågger al- 
qviftar med bladen deröfver, födrifvas de der- 
igenom. Man kan alt få pä god grund förmo- 
da, at ett Tråd-flag, i om år få många andra 
Yr-fån vidrigt, måtte vara ett lika få tjenligt 
medel mot Grundmärglan. 
3. Onifcus Scopulorum Linn^i år mån- 
gom, kan hända, obekant, det torde derföre 
icke vara Kongl. Academien obehagligt , at jag 
hår gifver en korrt belkrifning med teckning 
(Tab. V. Fig.2.) derpå. Den år litet ftörre ån 
en lus, för och bak lika bred, eller långaktigt 
ågg-rund. Defs fpröt åro 4, 2 långa , beftäende 
af 2 ftora och fedan många fina leder; de två 
korrta fpröten, fom fitta imellan de långa, åro 
ganfka korrta med 3 leder. Hufvudet år mera 
bredt än långt och har 2 fvarta ögon. Krop- 
pens leder åro 7, alla vidt åtflulda, i fynner- 
het i kanten, fom ock är befatt med fina och 
mjuka fpetfar. Fötterna åro likaledes 7 pä hvar 
lida, hvarje beftäende af 5 leder, af hvilka 
den y tterfta år i andan trubbig. Gumpen år ägg- 
rund, öfveroch inunder kullrig, baktil urgråfd 
eller infkuren och har i infkärningen 4 mju- 
ka fpitfar. På undra lidan har den åtfkilliga 
buk-fjåll, fom under det at de gå tilfammans i 
mitten, göra en ihålighet, inom hvilken un- 
garna gömmas. Likaledes betåckes ftjerten på un- 
dra lidan af ett ågg-rundt lock, och utanför 
det famma fyntes mig at fitta fina lim-fötter. 
L 3 Får- 
