i62 1783- Apr. Maj. gfun. 
fogeln och flera andra fluka henne > den ofota- 
de Doris bilamellata, fom jag menar, kalkar fig 
fåledes lått omkring henne och fuger henne til 
döds. Flera foglar och mafk-kråk, fom upåta 
henne, upråknas hos Hr. Paftor O. Fabri cius 
i defs Fauna Groenlandica. Grundmårglans 
oftadiga hvila har gifvit anledning at kalla 
henne Marta , likfom hon ock hade Martas be- 
kymmer. I Skåne kallas hon Sandhare, eme- 
dan hon gråfver fig ned i den våta fanden vid 
ftränderna, hvarefter altid fynas fmå hålor, 
deri hon ligger innefluten, under det hon öm- 
far fin hud, och hoppar fåfom en loppa, dä hon 
gråfves up, fom förmodligen gifvit anledning 
til namnet Pulex. 
Om man, för underföknings fkull vil un- 
derhålla deflayrfån, måfte man ömfa deras vat- 
ten 2 gånger om dagen, annars dö de och gif- 
va mycken ftank ifrån fig. De bära åggen un- 
der fig til ett antal af 15 och ftundom något 
deröfver, hvilka i början åro ganfkafmå, men 
utvidga fig fedan til dubbel ftorlek, innan de 
utkläckas. Sedan ungarne blifvit utkläckte , 
förblifva de under modren allenaft en dag, 
hvarefter de öfvergifva henne, föka fig fjelf- 
ya födan och ömfa hud, inom ett år, mer ån 
gånger, men undergå aldrig någon föran- 
ring til fkapnaden. Hela deras lifstid varar 
ej heller längre än inpå andra aret Roesel fa- 
ger fig hafva födt dem med åtfkilligt fmått, han 
kallat til dem af grönfaker och rötter; Friher- 
re de Geer har födt dem med flugor, och 
han har åfven fett dem upåta fina döda kam- 
rater : Man kan gifva dem fifkräk , de äro 
verkligen kött-ätare. 
Vid 
