164 1783* 'Jpr* Maj* i$m* 
ne , aldrig (*) åtkommes eller åtes , af hvad 
Infeét fom hålft. Jag har fjelf varit Fiikare i 
flera år, Grundmårglan har aldrig åtit mina nåt. 
Jag har funnit, at de endaft föka dem i anfe- 
ende til den derpå faftnade fifken, i fynnerhet 
at förtåra ett flags flem, beftående af några vat- 
ten-kråks ågg-ftockar eller folterfamlingar, fom, 
då de torrka på nåten, verkligen fkada dem. 
Jag har fedt Grundmårglor til en oråknelig 
mängd updragas med Strömmings-noten, tillika 
med annat f jögrås , och alt fådant torde gifvit 
anledning at mifstänka detta lilla kråk. Jag 
tviflar ock på, at fifken i fin frihet låter fka- 
da fig af Grundmärglan, och hon torde vara 
räddare för fifken at blifva upflukad, än at hon 
vågar fig fpringa på honom. Hr. Paft. O. Fa- 
bricius, 10m ganfka noga befkrifvit Grund- 
mårglan i fin Fauna Groenlandica p. 255., fom 
anteknat anda til mindre märkvärdigheter rö- 
rande detta kråk, och fom flera år omgicks 
med icke andra ån idel finare : nämner icke et 
enda ord om, at den ftadar hvarken nåt eller 
lefvande fifkar. (**). 
Jag har icke heller hört någon Fifkare, ån- 
ftönt jag åfven år född i ett landfkap, fom huf- 
vudfakligen idkar fifke, någonfin fåga, athan 
färgar lina nåt eller tjärar fin not för annat, 
ån at ftå emot röta, och den tid en rotande 
värma 
(*) Ehuru denne fats. fä vida mig lr bekant, all- 
männeligen hålles for riktig, vil jag dock ej neka 
möjligheten , at den torde tåla något undantag. 
C ; ) Hända kan, at vifta locala omft.mdigheter, fa fom 
Herr Profeffor Ström yttrar fig, åro orfaken, at 
Grundmlrglan fomligftådes ikadar nå ten, men ej 
allelUdes. 
