i8o 1783- ^ u g. $ept. 
fms imellan och med de funna Elementa cir- 
cularia, domt vara de nogafte, och fom årc 
affkilde fins imellan til ungefär 4 eller 6 vec- 
kors afflånd i tid, famt uträknat radien til den 
Cirkel, fom planeten fkulle befkrifva, om defs 
orbita på tiden imellan dem varit cirkel -rund. 
Denna radius har jag anfett för lika ftor med 
Planetens afftånd ifrån fölen på den tids -mi- 
nut, fom år midt imellan bagge oblervationer- 
na (d). Sedan jag fåledes fått Planetens af- 
ftånd från Solen för denna tid, och reducerat 
det 
d) Om t år en gifven tid, på hviiken en kropp uti 
en circulair orbita fkulle befkrifva någon vinkel 
omkring Solen, och T tiden, på hviiken Jorden 
med fin motus medius befkrifver en lika ftor vin- 
kel omkring Solen, famt t Cirkelens radius och R 
Jordens medelafftånd, determineras r genom Kep- 
jlers bekanta regel T 2 : t z : : R 3 : r 3 , eller T z 
r 3 Z t z R 3 , då t z R 3 år en conftant qvantitet. Om 
den förra kroppen ej går i en cirkel, utan i en 
Ellips, och vinkelen, Tom befkrifves pä tiden r, ej 
Sr mycket ftor, fås r närmare genom denna analo» 
r 4 
gie T 2 : t z : : R 3 : — då a fupponeras lika med 
A 
Ellipfens halfva axel. Men emedan i vår håndel- 
fe excentriciteten år liten, och Planeten ej är långt 
ifrån lin diftantia media, kan man i det nårmafte 
r 4 _ 
ante A_r eller — Z ar 3 , då bfigge analogierna co- 
incidera, eller, man kan anfc Planetens affrånd ifrån 
Solen vara det famma, fom om han pä (amma tid 
gätr i cn Cirkel. Vidare, emedan vid oppofitionen, 
dä Planeten retrograderar, rad ii viilonis ifrån jor- 
den göra vid Planeten ganika fpitfign vinkiar tnéd 
de radier, fom ifrån Solen dragas til honom, och 
utom defs T då ökas. när r minfkas, fi ar under 
flera variationer af r, T~ r a kan i der narmafte va- 
ra lika ftor med den behändiga qvaDtiteten t z R\ 
