,i86 1783- ^ug. Sept. 
Huru lyckligt deffe Elementer åro träffade, 
kan båft dommas af de genom dem uträknade 
ftållens jåmförelfe med obfervationerna. Men 
defsförinnan böra de obferverade ftållen .befri- 
as ifrån verkan af Nutation och Aberration. 
For at ej onödigtvis oka rakningen, har jag 
trott detta låttaft verkftållas genom 4" eller 
5" tillåggning til den longitud, fom fås, når 
den Fix-ftjernan, med Hvilken han år compa- 
rerad, tagestii fin Afceniio Recla och Declina- 
tion , fådan fom hon finnes i Cataiogerna, en- 
daft med correclion får prseceflio eeqvinoctio- 
rum, eller när fix-ftjernans locus medius nyttjas. 
Ty hvad förft Mutationen angår, afficierar han 
fix-ftjernan och Planeten på lika fått, få at 
hvad fom i kraft af den famma (kulle låggas 
til eller dragas ifrån fix-ftjernans locus medius, 
för at få defs locus apparens, bör åter dragas 
ifrån eller låggas til den funne Planetens lo- 
cus apparens , för at finna defs locus medius, 
och fåledes kan han både hos fix-ftjernan och 
Planeten gås förbi. Hvad Aberrationen åter 
vidkommer, fa märkes , at emedan ftjernan 
är belägen ganfka håra til Eccliptican , och Pla- 
netens rörelfe i latitud åfven är ganfka lång- 
fam, år ingen annan Aberration mårkelig hos 
någondera, ån den fom år i Longituden. Ut- 
af den famma år åter en flor dei gemenfam 
och lika både för ftjernan och Planeten, näm- 
ligen alt hvad fom kommer af jordens rörelfe 
och derföre galler om den famme det, fom 
f örut är anfördt om Nutationen. Om nu jor- 
den ftod ftilla vid fin medel-di ftance ifrån Pla- 
neten, få vore, i enfeende til den fenares 
långa aiftånd, Planetens Aberration lika både 
för 
