i?83- $? u l- dug. Se P L 22 S 
Jungfru Stina Wallström, 35 år gam- 
mal, intogs på K. Lazarettet d. 26 Jan. 1783. 
Hon hade flere år varit befvärad af ett envift 
utflag med fvår klåda, h vilket pä de a:ne lifta 
åren utbruftit i knölar på händer, fötter, an- 
figte och i fvalget, huden derimellan rödblå, 
röften hes , deglutition befvärlig , nåfans kött- 
aktiga nedra del fvullen och fårig, på fötter- 
na voro fprickor i den oedematöfa fvulna- 
den, tandkottet blödande, andedrågten il la- 
kande, menfes förlorade. 
För denna nu tydliga Lepra, hade hon 
lika långe brukat, efter de ypperfta Läkares 
råd, de båfta blodrenande medel, icke allenait 
fruktlöft, utan ock med den bedröfiiga årfa- 
renhet, at fjukdomen likafullt ökades > hon ha- 
de druckit Sabatsbergs brunn flere Somrar , 
förfökt Antimonium, Mercurius och flere blod- 
renande Decocler. Det enda fom lifat fvalget, 
var gurgelvatten affmorötter. (Daucus Caro- 
taL.) 
Jag lat henne, efter föregångne allmänna 
aff öringar, ftrax börja med infufum Ledi, i 
den proportion fom förut beflkrifven år ; hon 
hade knapt dermed fortfarit omkring 10 å 12 
dagar, förr ån hon kånde en ovanlig låttning; 
klädan minfkades och hon började få hopp 
om bättring, utlåtandes lig: at hon af alla fina 
mänga förut brukade msdicamenter aldrig känt en 
jådan förändring i fin kropp. Under det detta 
hufvudmedel oaf brutet nyttjades, blef ibland 
nödigt gifva henne kräkmedel, i anfeende til 
eckel med oren tunga och hufvudvårk, hvil- 
ket altid bekom henne val. För tand-köttet 
nyttjades gnidning af fårfkt Sedum acre och 
O 5 vid 
