Att pä detta fått forfoka, huruvida Socker 
haller någon Kalk-jord eller icke, ville ick£ 
göra tilfylleft. Andra utvägar måfie dertill 
vidtagas, om någon fåkerhet fkall vinnas. 
F jer de Förf oket. 
Uti en upglödgad fand-digel kaftades efter- 
hand fyra lod af famn] a fina Socker, fom för- 
ut är nyttjadt. Det förbrändes fnart tili ett 
hård t och klingande kol , fom fonderftöttes 
och omrördes med en jårnten, tills det bief 
till pulver. Sedan lades det på en fkerfvel och 
calcinerades under Muffel till ljusgrå fårg. 
Detta pulver vägde nu ett Afs , hvilket gör 
omkring en -£ Y pro-Cent, eller få, att ett helt 
(Mlpund af detta focker håller 8 afs jord. Når 
rent fked-vatten flögs dårpä, upkom icke nå- 
gon fråsning, ej heller löftes alt upp? men 
kalk röjdes tydligen uti uplösningen. Det 
öfriga, fom ej uplöfces, var kifel, med litet 
järn. Kalk -jorden utgjorde öfver hälften af 
hela vigten. Något Alkali kunde däribland 
icke nog tydligen röjas, efter det var fä litet. 
Femte Förf oket. 
Fyra lod af förenämnde Ma fc o vad förbrän- 
des på fa mm a fått, fom Sockret, och gaf ett 
ljusgrått pulver om 12 afs vigt, eller något 
öfver en proCent, hvaraf | var ren kalkjord. 
Det öfriga förhöll fig , fom efter Sockret är 
beråttadt, utom det at folutionen, inkokad, 
detonerade litet på glödgadt kol, til tecken att 
något Alkali finnes i Ma&ovaden, och för- 
modligen i Sockret. 
Man 
