1783- 0&. JVov. Dec. 263 
råtta, ty nu för tiden badas här alltid till- 
lika. 
§. 4. Bad -gyttjan upptages ej långt från 
Brunns -hufet , bredvid och höger om lilla 
bäcken, fom går derifrån. De^n år fin, fmi- 
dig, tåmmeligen fand-iri och lucktar ofta he- 
patiflk. Nyttan af gyttja vid badning tyckes 
till Hor del vara rnechaniuk, dels nåmiigen att 
under gnidn ingen (hvars förmåga att ftyrka 
mufclarne åfven pä Otahiti år bekant) med 
fin flipprighet hindra hudens nötning, dels 
att längre bibehålla kyla på ytan, och i deffa 
af leenden kan hvar och en fandfri dy eller 
dy-blandad fin lera göra god tjenft. Men om 
någon hepatifk luft tillika är närvarande, få 
åftadkommes en retning af detta genomträn- 
gande åmne, fom orfakar klåda och ett rödt 
utflag pä kroppen. Sådan verkan fpörjes ej 
fållan af Loka gyttja, då man badat några 
gånger. Det vitriolifka i gyttjan hjelper tilli- 
ka med kylan att hopdraga rören i kroppens 
yta. 
Att denna gyttja uppkommer af förruttnad 
Röd-mofTa ( Sphagnum paiuftre) har Herr 
Bergius tydligen ådagalagt. Orfaken, hvar- 
före tillgången på den goda nu år få knapp, 
fynes vara att fältet, fom varit moffa, efter 
hand genom vattnets aflopp blifvit och blif- 
ver årligen mera torrt och ftadgadt. Att när- 
mare lära känna defs inre befl^affenhet har jag 
utlakat med kallt deftilleradt vatten. Lo- 
ka -vattnet, ehuru rent det annars år, (kulle 
nödvändigt inblanda fin hällt och därigenom 
kunna göra någon irring i flutfatferne, till 
undvikande hvaraf jag hålldre nyttjade deftil- 
leradt 
