306 1783. 0£f. A T ov. Dec. 
Våxer i fkugga under tråd i Gran-fkogar 
och Betes-hagar, pä marken måft enftaka 3 fäl- 
lan i torfvor, nog allmånn. 
Bejkrifn. År vid pafs 3 tu mm hog, upprått- 
ftående och bar. Stjälken trind, nedantiil en 
6 eller 7 linjer tjock och ofvantill något fma- 
lare, beftående af djupa, jåmnbreda , ordentliga 
och ifrån roten anda till hatten gående fåror, 
med tunna och tåta mellan-våggar ; fdrjk: pä 
a caftanie-brun, och torr: tillika Hotande litet 
på grått, famt i bagge tillftånden vid roten 
hvitaktig, men pä /3 hvitgrä och, då han forr- 
kat, afk-fårgad. Hatten nedflagen , med blott 
tvånne, meråndels lika flora, nåftan cirkel-run- 
da, platta och flå ta flikar, hvar och en innan- 
till ock ej i ytterfta kanten faftväxt vid ftjål- 
ken; utantill, fSrjk: på oc fvart och på /3 afk- 
grä, bågge något mörkare, då de blirvit tor- 
ra, och bågge på undra fidan af famma fårg, 
fom deras ftjålkar. 
Anmärkn. 1. Denna Helvella är nog lik den 
foregående, få att jag ej ännu vifst vet, om 
de med rätta böra upptagas för 2:ne (arikilaa 
arter. Ytterligare underfokningar fkola åtgö- 
ra detta. Imedlertid har jag ej för det när- 
varande kunnat förena dem, i anfeende till 
både hattarnes och Ajålkarnes få olika béiKajf- 
fenhet, "hvilket af bågges befl-;rifningar , fig 
iméllan jämförda, Iättligen kan inhämtas. Om 
man ville hålla fuleätä för en ung H. lacu- 
nofa) få ftridef den omftåndigheien deremot , 
att den förra äfven gifver frö-doft iir.in lig, 
hvilkct man likväl ej funuit hos unga Svam- 
par. På hattarne af bågge deffa arter har jag 
märkt , 
