3to 1783» OSi. Moir. Dec. 
Växer på fkuggiga fcållen i Gran-fkogar 
under tråd och bufkar, imellan ris-högar och 
nedfallna grenar, på blotta marken, enftäka, 
ganfka fållan i torfvor, fiocktals, dar och hvar 
i ftörfta myckenhet. 
Bejkrifn. Hela Svampen år 3 eller 4 tumm 
hög, ofver allt bar, glatt och flemmig, famt 
förvandlas fiutligen till ett grönaktigt gelee. 
Stjälken 2 linjer tjock, något hit och cit 
böjd, i början tåt, gul, trind och filt, mm 
fedan ihålig, brun och ljtet iammantryckt med 
fmå ftrödda ftrimmor; jorrkad, ung: ljus brun 
och gammal: fvartaktig, ibland åfven grågul: 
dä man krammar på honom farjk^ delar han lig i 
flera åndalångs gående fkifvor. Hatten 6 till 9 
linjer bred, i förfta början något kullrig, men 
feclan platt, midt 'pä litet nedtryckt med nå- 
gra iinå utgående länkningar, nåftan ofynligt 
knottrig, fom det aldrafinafte chagrin; i kan- 
ten rundt omkring nedrullad , helbråddad, mer- 
åndels bägig eller ock delad i några fm a oli- 
ka fiora och rundade flikar \ fdrjk, ung: ljus- 
gul, men gammal: mörkare och underftun- 
dom med någon blandning af en blågrönfårg; 
torrkad: ibland mörk-gul , men meråndels röd- 
brun, och inunder h vitgulaktig. 
Anmarkn. u Afritningarne hos Vaillant 
åro både båttre och gjorde efter yngre Svam- 
par, ån Michelii. Likaledes har Scofoli 
författat fin beihrifning efter iadane, (om va- 
rit unga 5 men Hill och v. Haller, fom det 
tyckes, efter dem, fom hunnit till högre ålder. 
Anmarkn. 2. Denna HelvclLi^ den föregåen- 
de och H. fpathulata hafva icke längre beitänd, 
iin 
