1783- Oflf. Nov. Dec. 519 
mal Hona. Jag har ej heller funnit dam fpu~ 
riam grifco-marginatam , fäfom denne vidtberöm- 
de Zoolog fkrifver, utan Händigt fvart. 
Näf vets röda band år beltåndigt på alla Han« 
nar, men faknas ej fållan på gamle Honor ? år 
åfven hos detta kön blekare. 
Namn. Sveds Al-Fogel. Hannen Al-Gub- 
be. Bards Gadisfe. Norv. Angletalke. Troe-* 
förer. ///. Hafella. S6nd-M6r. Haf-Old. Grön- 
land. Aglek. Kamtfchatka. Aangitfch. 
Hiftoria. 
Al-foglen år en Nordifk Fogel, fom kläc- 
ker innom Pol-cirklen, och tillbringar fina vin- 
trar i ett fydligare Climat. Hos ofs vifar han 
fig vid Michaélis- tiden eller något fenare 9 
uti ftora flackar, men går dä icke in uti Skar- 
gården, utan viftas utom de ytterfta holmar. 
I mon af vintrens tilltagande fortfåtter han fin 
lefa foder-ut, dock förmodligen innom Öfter- 
fjöns grånfor. De yngre , fåfom mera kånflo- 
ömme för kölden, gå längre, till Skottfka och 
Engelfka kufterna, hvilket dock bör förftås 
om dem, fom hafva Grönland och Spitsber- 
gen till ftarn - ort. De gamle uthärda båttre 
vintrens hårdhet och fynas afbida ifarnes af- 
gång, för att beföka vära vikar. I förledet är 
var ånnu vid Nyårs -tiden hafvet utan för 
Nåmndö täckt med Al-fogel, och i Februarii 
fköt man dem för våttar. Så fnart ifarne borrt- 
gått, inkommer Vinter-Alen, utfvållt och ma- 
ger , till bevis, att hans vinter- qv arter va- 
rit mindre provianteradt. Det är förmod- 
ligen hungren och Foriynens förordnan- 
de, fom drifver honom in i Skargårdarna, dar 
han med lä ftor fara och oro hämtar fin nå- 
X 4 - ring. 
