80 [^17^1. Jan. Febr. Mart. 
(kafva träden och åta af den ipåda barken, ifrån ; 
roten hela qvarteret och väl {tundomhaif alnuppå ' 
ftammen, hvaraf tråden om Våren fortorka, ågar- ' 
ne til ftor fkada. i 
Det händer aldrig, at de åta tråden ofvaö i 
fnon , utan de begynna nedre vid jorden, hvaråft . 
de hafva fina gångar längs utåt marken : dårfore \ 
har man lart mig, at trampa den forita fnon faft \ 
ikring roten, fä fkulle fedan Råttorne, fom icke i 
få tolja marken ät, blifva därifrån 3 men det har ej : 
hulpit. Jag har dä måft vara omtänkt om an- 
dra medel, at hindra detta onda, och funnit, at da : 
man bekläder flamraen vid roten med en om- j 
rullad nåfver, få rora de honom aldrig. Nåf- j 
ren må vara få vid, at hon räcker z flag om trå-» I 
det: hon fkal icke bindas, ej eller behöfves det, , 
utan man (kår en rimfa af Nåfren tvärs ofver, i 
lä bred man vil hafva henne j och doppar den i. 
hett vatten, då rullar hon lig fjelf, och kan få* 
ledes läggas omkring trädet, hvarelfc hon blifver : 
fittande, och emedan hon icke ar bunden, fåop* ; 
nar hon fig fjelf och lämnar (lammen fnt lopp I 
at i tjockleken tiltaga^ ! 
Äfven har jag brukat, då jag om Våren ym- 1 
pat, at ftraxt ympcn är tärdig, ombunden och I 
beftruken med ympevax, lätta en fådan Näf- ^ 
vcr-ruUa omkring honom, ifrån roteu,uptil haUVa ] 
ympeqvlllen, at allenall 3 ögon blifva Ilåendc 1 
ofver Nåfv^rrullen; i ofverlta andan på Nafver- 
ruUen Hoppas litet molTii, få hindras Solenshctta, i 
at uttorka ympen. 
När ympeqviflcn börjar (kjutanytt träd, ma- I 
ftc Näfvcr-rullen attagas, medan baltet iofes ock \ 
ym- i 
i 
