t ]^^^ Febr. Matt^ 
§. 17. 
Köldens grader goia ingen ändring uti figu* 
l^crnas (kapnad, men bidrs^ga til fortare eller lång-i 
f^aJ"? våxt. Samma blanning har vid ö, lo, 
och a 3 gr, l^old altid vifat enahanda ftgurer. I 
pppen kold, hålft dabläften far ftota på blåfan^up- 
komma de ganflka fnart och våxa fort. Inuti et 
v tilflutit rum gar det langfamarc, och lyckas cj, 
om kölden icke år defto ftorre. BåiV år, at för 
öppet fonfter anftålla forfoket, då man efter be- 
hag kan tilfluta och opna det famma. Ty rum- 
met dar man ftir blir fnart upvårmt, om det ic-. 
ke yrnfom äter afkyles, hvilket jagofta;^ hålft vid 
ljus om qvållarne, årfarit. 
§. iS. 
En liten men nödvändig omftåndighet ar åf-^ 
ven den, at röret hvarmed blåfo^i^ pphlåfts, hlh 
Ics vål kallt och litet islupit. 
§.19, 
Sjelfva flgurernas fkapnad, kan lättare med 
nojeåfkådas, ån riktigt afritas. Genom mång- 
faldiga forfok blir man dock van (iärvid, och (kal 
jag kärteligen anföra hvad jag därvid kunnat ut- 
röna» Innan blanningenår frys-kall och litet blan* 
dad med islkifvor, upkomma på bläforne hvar- 
jehanda irregulera isftrålar och blommor^ DelTa 
pfverdraga ibland h^U blåfan j hon liknar eii. 
|iård iskula^ 
Bårpå vifa fig et flags figm^cr, hvilka åro \i- 
Icafom en me4el-fort imellan de förra och fjelfva 
^Ijernorne, DefTe åro ibland allena pä blåfa^i, 
IPf n vanligen rf da^ii blandade |we4 några ftjernor. 
